Häpeällistä.
- Keitä he luulevat olevansa? - Missä Nooa on? Tämä karkaa kohta käsistä.
Memphis, se on poikasi, Mumble.
- Mumble? - Mumble?
Suuri Nooa, katso! Tämä oli alusta asti enteellistä! Ja nyt meillä on kapina!
Lopettakaa!
Lopettakaa tämä hullutus!
Lopettakaa heti!
Vähän itsehillintää, kiitos.
He tuovat tämän epäjärjestyksen ja hullutuksen keskuuteemme.
- Oletteko tulleet hulluiksi? - Me vain pidämme hauskaa.
Hauskaa? Tämän takia meillä on ruokapula!
Anteeksi, voisitteko puhua pingviiniä?
Hän luulee, että minulla on jotain tekemistä ruokapulan kanssa.
Ettekö ymmärrä, että selviämme vain jos elämme sovussa?
Mutta sinun ja ystäviesi huoleton elämäntapa -
vastustaa suurta Guinia, eikä hän enää suo saalista meille!
- Hän hallitsee kalasaaliita. - Hän antaa tai ottaa sen pois!
Ei tanssiminen voi aiheuttaa nälänhätää.
Jos tuo pakanallinen esitys ei aiheuttanut sitä, niin mikä sitten?
Luulen, että se tulee jäiden takaa.
- Siellä on asioita, joita emme ymmärrä. - Outoja mysteerejä ja olentoja.
Älykkäitä muukalaisia. Ihan totta.
- Hän on hullu! - Ne saattavat olla älykkäämpiä kuin me!
Hän ajoi kalamme tiehensä, ja nyt väittää tällaista roskaa!
- Kuulehan nyt! - Älä koske, senkin likainen sorsa!
Näettekö, hän aiheuttaa epäsopua ja se johtaa meidät tuhon partaalle.
- Sinun, Mumble Ilokoiven, on lähdettävä! - Älä astu askeltakaan, kultaseni.
Sinulla on oikeus olla täällä, kuten näillä vanhoilla typeryksilläkin.
- Norma Jean, minä hoidan tämän. - Isä?
Mumble. Sinun täytyy jättää ystäväsi -
- ja unohtaa nuo hullut ajatuksesi. - Memphis!
Jos pyydämme anteeksi ja rukoilemme kovasti, kalasaaliit palaavat.
Mutta isä?
Olin huolimaton ja laiminlyövä, ja nyt saan maksaa siitä.
- Miten se liittyy Mumbleen? - Siksi hän on tuollainen.
- Hänessä ei ole mitään vikaa! - Hyvänen aika, poika on ihan sekaisin!
- Eikä ole! - Tiedän mistä puhun!
- Miten voit sanoa noin? - Tiputin hänet, kun hän oli vielä munassa!
Memphis!
Mumble.
- Pieni Mumble-kultaseni. - Äiti, olen ihan kunnossa.
Et sinä ole. Meidän kaikkien vuoksi sinun on lopetettava tuo tanssihömpötys.
Isäsi puhuu järkeä. Sääli hänen surevaa sydäntään ja kadu tekojasi.
- Mutta siinä ei ole mitään järkeä! - Sitten röyhkeytesi ei jätä vaihtoehtoja!
Ei, odota. Poikani, sinä pystyt siihen. Se ei ole niin vaikeaa.
Älä pyydä minua muuttumaan, isä. Koska en voi.
Veljeni, tämä loppuu tähän. Sinä, antaa laputtaa!
- Mumble... - Ei, äiti. Kaikki hyvin.
Kuulehan. Kun saan selville, mitä kaloille tapahtui, -
tulen takaisin.
Päästäkää läpi! Mumble, ei sinun tarvitse lähteä!
- Anna olla. - En!
- Isä, tämä ei ole oikein! - Gloria, kuuntele isääsi.
Laulamme mahtavan ystävämme Mumblen kunniaksi.
Olette vain pikkutarkkojen ja mitättömien pingviinien kansakunta!
- Yhdessä selviämme voitokkaiksi. - Viisautesi opettakoon meitä.
Luotamme.
Älä huoli. Minunkin isäni haukkui minua, mutta katso minua nyt.
- Tuo ei auta, Ramon. - Kaikki järjestyy.
Meidän täytyy vain selvittää kalojen kohtalo.
- Kuinka teemme sen? - Hän keksii jotain.
- Aion puhua muukalaisille. - Kuinka löydät heidät?
- Routalempi. - Hänhän ei pidä sinusta lainkaan.
- Vetoan hänen parempaan puoleensa. - Kuinka aiot tehdä sen?
- Säälimättömällä rangaistuksellako? - Kauhealla kidutuksella?
- Laulullasiko? - Ei!
- Rikot jään! - Lumivyöry!
Hyvä on, kiitos.
Routalempi, oletko siellä?
Routalempi!
Routalempi?
- Routalempi? - Tulemmeko pahaan aikaan?
- Emme varanneet aikaa, mutta... - Vastaa kysymykseeni suoraan.
Mistä löydän mystiset olennot?
Miksi hän ei puhu?
Routalempi, oletko kunnossa?
- Senkin idiootit! - Hän on riivattu.
- Se on taudinpuuska! - Pelastakaa itsenne!
Hän tukehtuu! Kaulajuttu on liian tiukalla!
- Olisit heti sanonut. Kolmannella! - Ei, älkää!
Ystävät, lopettakaa! Satutatte häntä.
- Tuntuuko paremmalta? - Kuinka sait tuon kaulasi ympärille?
- Se on laitettu hänelle. - Mystisten olentojen toimesta.
- Eivätkö he antaneet sitä? - Ei.
- Mitä? - Hän puhuu ihan päättömiä.
- Se vain tarttui kaulaasi ollessasi uimassa. - Ei missään nimessä! Hän on guru.
Routalempi, kohtasitko mystisen olennon? Totta puhuen.
- En. - Tiesin sen! Kaikki on valetta.
Tämä kuuluu jollekin. Jos löydämme sen, se voi varmasti ottaa sen pois.
Näytä mistä löysit sen. Ne voivat varmasti auttaa meitä molempia.
- Kaksi sanaa. Kolme tavua. - Mikä se on?
- Teetkö kuolemaa? - Ei. Pässi, päässä, päästää...
Päästät kaasuja!
- Nyt hän näyttää merileopardilta. - Mennä vuorten toiselle puolelle.
- Vuorille! - Merileopardien maahan.
- Merinorsujen maan toisella puolella! - Juuri niin!
- Odottakaa. - Mitä? Miksi?
- Kuulen ääniä. - Ääni todellakin kuuluu.
- Missä? - Tuulessa kuuluu vaimea ääni.
- Mumble "Parkettien partaveitsi"! - Kuunnelkaa.
- Gloria? - Gloria?
- Sinulla on ahdistelija! - Hänellä on pakkomielle sinuun.
- En voi uskoa, että se olet sinä! - Tietysti se olen minä.
- Mitä teet täällä? - Rakkaus...
- Hyvänen aika sentään. - Mihin suuntaan?
Ei käy. Jos tulet, et ehkä pääse koskaan kotiin.
- Sopii minulle. - Sinulla on siellä elämä, minulla ei.
Tarkoitan, että meillä ei olisi täällä. Kuinka voisimme suojella munaa?
- Jos joskus saisimme munan. - En tarvitse munaa ollakseni onnellinen.
Sanot noin nyt, mutta entä myöhemmin, kun kaikilla ystävilläsi on munia?
Minullahan on sinut.
- Nyt hän myy sielunsa lopullisesti. - Gloria.
- Tässä se tulee. - Olen tyyppi, joka tarvitsee tilaa.
Vika on minussa. En vain ole valmis vakavaan suhteeseen tällä hetkellä.
Hän yrittää työntää Gloriaa syrjään. Tästä tulee tappelu.
Sanot tai teet mitä tahansa, et pääse minusta eroon.
Älä teeskentele, ettet ole iloissasi läsnäolostani.
- Jäljelle jää Glorian loukkaaminen. - Luulet olevasi vastustamaton.
Tuon täytyy sattua.
- Anteeksi? - Gloria on niin kaunis ja lahjakas.
- Mitä? - Ainoastaan siksi, että pystyt laulamaan korkealta.
- Onko sinulla ongelma laulamiseni suhteen? - Ei, laulat hyvin.
- Hyvin? - Jos pidät sellaisesta repäisevästä laulusta.
- Mitä? - Näyttävää, välkehtivää, nopeatempoista.
Sanoo nykivä idiootti, joka luulee paikallaan pomppimisen olevan hienoa!
- Sinä itsepäinen tyhmelys! - Samat sanat.
Kaveri, teit hyvän teon.
Hän pärjää paremmin ilman sinua. Hän löytää itselleen vakaan miehen, -
joka lohduttaa ja rakastaa häntä sekä kasvattaa suuren perheen.
- Ramon! - Sitten hän päästää itsensä valloilleen...
Ramon! Häneen koskee kovasti.
Älä pidä suruasi sisälläsi tai räjähdät. Sinun pitäisi antaa sen tulla ulos!
Kääntykää poispäin hetkeksi.
Kaverit, olkaa kilttejä. Ei enää laulamista.
Tiedätkö mitä hän sanoi? Et jaa mitään kanssani, sinun täytyy päästää se ulos.
- Antakaa olla. - Päästä se ulos!
- Lopettakaa! - Minulla ei koskaan ole ollut hyvää suhdetta!
- Antakaa miehelle hali. - Päästin sen ulos!
- Pystytkö jatkamaan matkaa? - Kyllä.
- Mikä tuo löyhkä on? - En se minä ollut.
Pörrö, seuraamme sinua. Ylös sieltä.
Syövätkö nuo merileopardit pingviinejä?
- Luulen, että ne ovat kasvissyöjiä. - Mitä?
- Levänmutustajia. - Mennään, Routalempi.
Hyppyaika, kaikki valmiina? Mennään!
Pystyn siihen. Minun täytyy huijata itseäni. Poika, katso tuota. Mitä?
Toivottavasti olette eksyneet, sillä asiaton oleskelu on kielletty.
- Olemme vain läpikulkumatkalla. - Juuri niin.
Ette sattumoisin olisi suuntaamassa kaukaisten vuorien taakse?
Jos se on ainoa reitti kielletylle rannalle, niin kyllä.
Hyvä on. Saatatte kohdata matkallanne eliminoijan.
- Muukalaisten eliminoijan? - Aivan oikein.
- Ne sieppaavat pelkällä katseella. - Ne tappavat kaikki elävät olennot, -
- jotka sattuvat tielle. - Voisivatko ne tappaa kaloja?
- Jokaisen elävän olennon. - Ne ovat säälimättömiä.
Vaikka olisit mahtava valas, ne vetäisivät ruhosi rantaan, -
paloittelisivat ja maustaisivat sinut, ja tekisivät sinusta herkkupalan.
Yhtenä iltana olet iso, vanha valas ja hetkessä herkkupala.
- Jonkun täytyy pysäyttää ne. - Niinkö? Mitä sinä tekisit asialle?
Jos voisin puhua niille, vetoaisin heidän parempaan puoleensa.
Niinkö? Sitten kun onnistut tekemään sen, kerro meillekin.
Hyvä on, Routalempi. Lähdetään.
Nähdään, Routalempi.
Omatpa ovat hautajaisenne.
Mikä tuo ääni on?
- Ei kuulu mitään. - Ei henkäyksiä eikä vihellystä.
Missä Routalempi on?
Toisinaan urhea pingviini vain liukuu kuolemaan.
- Uskotko hänen menneen onnelliseen paikkaan? - Luultavasti.
Hän taisi mennä tännepäin.
Mennään.
Routalempi?
- Onko siellä ketään? - Ei tarvitse huutaa, joku voi kuulla.
- Nämä jäljet eivät näytä kovin hyviltä. - Hän lepäsi tässä.
- Ja liukui vatsallaan! - Hän lähti tähän suuntaan.
- Tännepäs! - Tuolla hän on. Routalempi!
- Siinähän sinä olet! - Oletko kunnossa?
Koita kestää!
- Mikä hätänä? - Katsokaa! Niitä riittää jokaiselle.
Yritä kestää. Tiedän niiden olevan täällä jossain.
- Miksi ne jättäisivät kaiken tämän? - En tiedä.
- Sano, että tulemme rauhallisin aikein. - Tulemme rauhallisin aikein!
- Routalempi? - Oletko kunnossa?
- Tästä ei hyvä seuraa. - Hyvä on, älkää pysykö rauhallisena.
Panikoikaa!
- Ne tekevät meistä alkupaloja. - Ne alkupaloittelevat meidät!
Me kuolemme.
Mitä tahansa teettekin, pysykää poissa vedestä.
Pidä kiinni!
Pidä likainen kielesi erossa hänestä!
Mumble!
- Pallottelevatko ne? - Ne vain leikkivät ruualla!
Routalempi!
- Routalempi! Kurkota! - Kiitos, veliseni.
- En edes pelännyt. - Kiitos, rakas veljeni!
Riittää!
Tämä on huono päivä teille! Olette tekemisissä Routalemmen -
- ja ystäväni Mumblen kanssa! - Anna palaa, Routalempi!
Kadotkaa, paholaiskalat! Hyvästi!
- Menkää kotiinne itkemään! - Miten hän tekee sen?
Älkää pakottako minua tulemaan veteen! En jätä perheitännekään rauhaan!
Näytän teille mihin minusta on!
- Niitä on niin paljon. - Ne hallitsevat pian maailmaa.
- Nuo ovat varmasti niitä. - En halua edes tietää asiasta.
- Ne eivät edes tiedä olemassaolostamme. - Kuulehan.
Tämä on tien pää. Teit kaiken, mihin pingviini vain pystyy.
- Löysit muukalaiset! - Me voimme todistaa sen.
Kerromme kaikille, että he olivat väärässä sinun suhteesi.
- Lähdetään nyt kotiin. - Juuri niin.
- Voisinko pyytää teiltä palvelusta? - Millaista palvelusta?
- Voisitteko huolehtia Gloriasta ja äidistäni? - Mitä?
Jos näette isääni, sanokaa hänelle, että minä yritin.
- Mitä sinä höpiset? - Yritän estää niitä viemästä kalojamme.
Miten sinä sen teet?
- Hyvästi! - Hän teki sen!
Voitteko uskoa tuota?
Miten kerromme hänen äidilleen, että hän tuli tänne asti tappaakseen itsensä?
Ei sittenkään, katsokaa!
Hän on hullu! Kaikkien aikojen ensimmäinen lentävä pingviini!
- Minähän sanoin! - Kuka olisi uskonut?
Minä täällä, Routalempi! Aiemmin myös guruna tunnettu!
Kerron tarinaa iloisista jaloistasi vielä kauan sinun jälkeesi!
Niiden välinpitämättömyyden hurjistuttamana -
hän seurasi niitä vielä kauan sen jälkeen, kun ne olivat kadonneet näkyvistä.
Kauemmaksi, kuin kukaan meistä on koskaan mennyt, -
kaiken toivon tuolle puolen.
Virran kuljettamana hän kulkeutui kauas merten taa -
tuntemattomaan maailmaan.
- Anteeksi, mikä tämä paikka on? - Olet pingviinien taivaassa, Dave.
- Onko se lähellä keisaripingviinien maata? - Missä vain haluat sen olevan.
Kokeile vettä, Dave. Se on hyvin aitoa.
Huhun mukaan, kun hän vihdoin näki nämä muukalaiset, -
ne olivat juuri kuten Pääkihu oli kuvaillut.
Anteeksi, mutta miksi viette kalamme?
Isoja, rumia, lättänaamaisia pingviinejä, joilla ei ollut sulkia päässä.
Miksi viette kalamme? Se tavallaan tappaa meidät.
Ei, odota!
Hyvänen aika.
Terveisiä keisaripingviinien maasta! Hyvää iltapäivää kaikille.
Miksi viette kalamme? Tuskin tarkoituksella, mutta se aiheuttaa kamalasti ongelmia.
Ettekö ymmärrä, mitä sanon? Puhun ihan selkeää pingviiniä.
Pingviiniä! Ettekö ymmärrä? Varastatte kalasaaliimme!
Vastatkaa nyt edes joku! Varastatte k-a-l-a...
Kolmen päivän päästä hän menettäisi äänensä.
Kolmen kuukauden päästä, -
hän menettäisi myös järkensä.
- Oletko löytänyt kalamme, kultaseni? - Äiti?
- Hei, kulta. - Mitä ne sanovat tai tekevätkään, emme lakkaa uskomasta sinuun.
- Tulethan pian takaisin? - Antakaa olla.
Jatka, älä meistä välitä.
- Mutta täällä on tarpeeksi kaikille. - Ei se mitään, voimme odottaa.
Äiti? Täällä on paljon kalaa!
Äiti!
Hei!
- Onko tuo se tyyppi, joka tanssi? - Eikö hän kuollut?
- Kuunnelkaa kaikki! - Ilmeisesti ei.
Minulla on mahtavia uutisia! Tiedän, kuka vie kalamme!
- Muukalaiset ovat syypäitä, löysin ne. - Sekopää on palannut.
- Muukalaiset vievät kalamme! - Hakekaa Nooa ja vanhimmat tänne.
- Hei, sinä. - Gloria?
- Hieman outoa, nähdä sinut taas. - Aivan.
- Kaikki hyvin, kultaseni? - Muistatko Seymourin?
- Muistan. Hei, Seymour. - Niinpä.
- Mikä niistä on sinun? - Kaikki nämä.
Tämä on musiikkiluokkamme. Hän opettaa rytmejä ja minä bluesia.
- Et siis vielä... - En kai ole kuullut vielä oikeaa kappaletta.
Mahtavaa! Tarkoitin... Selvitin, ketkä vievät kalamme.
Ne ovat isoja ja hieman rumia, mutta mihin kaikkeen ne pystyvätkään!
- Ne tulevat kohta tänne. - Oikeasti?
- Luulen, että ne haluavat auttaa meitä. - Joko sinä puhutkin niiden kanssa?
Ne eivät puhu pingviiniä, mutta tätä ne tuntuvat ymmärtävän.
Kehottaisinkin kaikkia tanssimaan. Se tosiaan kiinnittää niiden huomion.
- Miksi se kiinnostaisi niitä? - Ei hajuakaan, mutta se tuntuu tehoavan!
- Hei, hän on se pomppija! - Pojat...
Rakas ystävämme on palannut!
Uskalsit sitten palata?
Hänen mukaansa muukalaiset vievät kalamme.
Ja että jos ne tulevat tänne, meidän pitää kaikkien tehdä näin.
Mitään muukalaisia ei ole olemassa!
Mumble, kääntyisitkö ympäri?
- Se on jokin tauti! - Onko tuo niiltä?
Älkää pelätkö. Luulen, että se on paikantamistani varten.
Olet opastanut ne tänne? Olet johtanut ne omiesi seuraan?
Odotas hetkinen. Sanoit juuri, ettei muukalaisia ole olemassa.
Ei olekaan… Mutta jos olisi, vain täysi idiootti toisi ne tänne!
Niiden täytyy tulla. Ne vievät kalamme, joten ne voivat tehdä jotakin asialle.
Vain suurella Guinilla on valta antaa ja ottaa pois!
Mutta suuri Guin ei pannut asioita sijoiltaan. Muukalaiset sen tekivät!
Hölmö palaa pilkkaamaan kärsimystämme.
Näännymme nälkään ja hän haluaa meidän pomppivan.
Pidämmekö kiinni omista tavoistamme, vai yhdymmekö tanssivan idiootin fantasioihin?
- Miten se jalkajuttu menikään? - Näytä meille, Mumble.
- Se on aika helppoa. - Ei! Teidän täytyy vastustaa!
Juuri noin.
Vastustajat, asemiin! Vastustakaa tätä järjettömyyttä!
Kohottakaa äänenne, veljet! Huutakaa haasteeksi tuolle järjettömyydelle!
Näyttäkää, mihin pystytte.
Kutsukaa viisautta, niin että maa tärisee!
Kun kaikki muut lähtevät, me jäämme!
- Mumble? - Mumble?
Ystäväni!
- Äiti! - Minun upea poikani!
- Olet niin häikäisevä. - Kaipasimme sinua!
- Missä isäni on? - Et halua nähdä häntä.
- Isäsi on… - Mitä?
Tule, niin näytän sinulle.
Memphis?
- Memphis? - Isä?
- Mumble, oletko se todella sinä? - Nokasta varpaisiin, isä.
Luulin sinun…
Isä?
En ole yhtenäkään päivänä, -
en yhtenäkään, kohdellut sinua oikein.
- Isä. - Tanssi poikasi kanssa.
Sinun täytyy antaa minulle anteeksi. Musiikki on lähtenyt pois minusta.
Eihän ole. Se on kuin laulaisit vartalollasi.
- Ryhdistäydy, pystymme siihen. - Kultaseni.
Se on vain askelia toistensa perään.
- Juuri noin. - Hyvä.
- Huomaatko? - Tuntuu hyvältä.
Hyvänen aika sentään.
Luulen, että nyt on paras tanssia.
- Ensin oli yksi, mutta nyt niitä on tuhansia. - Yrittävätköhän ne kertoa jotakin?
- Mikä on ongelmana? - Muutamme niiden ruokaketjua.
- Meidän täytyy tehdä asialle jotain. - Ehdotamme kalastuskieltoa.
Miksi meidän pitäisi tehdä mitään asialle?
Ne ovat vain kasa lintuja keskellä tyhjyyttä.
En halua elää maailmassa, jossa ei ole pingviinejä!
- Mitä teemme? - Pystyttäkää kyltti: Kalastus kielletty!
Hän on tasapuolinen rakkaudelle, jota luotte.
Kultaseni, antaa palaa.
Mumble.